POJKEN MED CYKELN
Lägg på, Cyril.
Det är som förra gången. Numret är inte i bruk. Lägg på.
- Ge mig telefonen. - Du slog fel. Jag gör det själv.
Okej, men sätt på högtalaren. Får du samma meddelande lägger du på. Okej?
Ja.
Sätt igång.
Det nummer du önskar nå är inte i bruk.
Du hörde. Gå nu och lek med de andra.
- Jag ringer portvakten. - Vi gjorde det. Du hörde vad han sa.
- Din pappa har flyttat. - Då hade han kommit med min cykel.
- Måste fråga portvakten var han är. - Han vet inte det. Ge mig luren!
Släpp mig!
Cyril!
Alain! Ta fast honom!
- Cyril, gå ner därifrån. Släpp taget! - Du gör illa dig. Släpp, Cyril!
Lugna ner dig! Lugna dig!
Är du lugn nu?
Kom nu. Cyril!
Vart ska du?
- På toa. - Du har urinoaren därute.
- Det är för "det stora". - Har du sagt till vakten?
Okej.
- Går den bussen till Val-Potet? - Nej, nummer 2 därborta.
- Ja, portvakten. - Det är Cyril, jag vill till pappa.
- Vilken Cyril? - Cyril Catoul. Pappa bor på femte.
- Flyttade för en månad sen. - Hans namn står här.
- Glömt ta bort. Adjö. - Får jag gå upp?
- Ingen är där. - Jag vill ändå...
Läkarmottagningen. Hallå?
- Jag föll av cykeln. Får jag komma? - Bottenvåningen, blå dörr vid hissen.
Pappa!
Pappa, är du där?
- Vad gör du? Ingen bor där. - Jo, min pappa.
Nej, ingen. Fråga portvakten.
Stå inte här. Gå ner.
Gå ner.
Nu går du ner.
Cyril! Vänta!
- Du som föll av cykeln? Gått vilse? - Lite.
- Fast det är så lätt. Har du ont? - I benet.
- Blöder det? Slog du i huvudet? - Nej.
- Vad heter du? - Cyril. Han smet från skolan.
Var nu förståndig och följ med oss. Hörde du vad jag sa? Kom!
- Släpp damen och följ med oss. - Jag får ont. Du håller så hårt.
- Låt damen vara. - Jag stannar hos pappa!
- Han bor inte längre här. - Jo! Och min cykel är här!
- Du får hålla i mig men inte så hårt. - Kom nu, Cyril.
- Jag kan öppna lägenheten så ser han. - Hörde du?
Vi går och tittar i din pappas lägenhet. Okej?
Ursäkta.
Kom nu, Cyril.
Cyril...
Rektorn vill träffa dig. Stig nu upp. Jag vet att du är där.
De andra äter redan frukost.
- Stiger du upp nu? - Vad är klockan?
- Tio i nio. - Det är lördag, tio minuter till.
Rektorn vill träffa dig. Du måste gå.
Cyril, upp med dig nu.
Då säger jag till rekton att du inte vill träffa honom.
Cyril...
Damen du inte ville släppa på läkarmottagningen, du vet.
Hon är här och vill tala med dig. Hör du vad jag säger? Cyril...
Jag har din cykel med mig.
Träffade ni min pappa? Hur hittade ni den, då?
- Klä på dig. - Hur hittade ni den?
Du sa till portvakten den var i svart och krom, så jag letade efter en sån.
- Var var den? - Jag såg en pojke cykla på den.
- Jag köpte tillbaks den av hans pappa - Köpte?
Han sa din pappa sålt den till honom.
Han ljuger. Han stal den och sålde den till er eller så är det inte min.
Den har en repa där. Det är min. Han stal den från pappa.
- Hur mycket betalade ni? - Strunt samma.
- Kanske pappa behövde till räkningar. - Han skulle aldrig ha sålt den.
- Tacka damen. - Tack.
Kolla.
Bravo.
Kolla.
- Adjö, då. - Adjö. Tack.
- Hej då. - Hej då.
Kommer du och äter frukost nu?
Cyril, var försiktig!
Cyril!
Cyril, kom tillbaka!
- Får jag komma till er på helgerna? - Det måste jag fråga rektorn om.
Han behöver fosterfamiljer. Fråga nu.
Nej, jag är redan sen till jobbet. Jag ringer honom. Hej då.
- Ni säger det men gör det inte. - Jodå, jag gör det. Hej då.
- Nej, jag vet inte vem det är. - Men han brukar gå hit.
- Kanske han berättat vart han skulle. - Minns honom inte. Släpp förbi mig.
- Han hade en guldhjälm. Få har det. - Det säger mig inget. Sluta nu.
Ja.
Jag är ute och cyklar. I kvarteret. Ja.
En pojke försökte stjäla den. Kanske han du köpte tillbaks den av.
Vad hade han för hårfärg?
Säg i alla fall.
Det var inte han. Ja, jag cyklar en sväng till och kommer sen.
- Du var väl här med honom en gång. - En söndag morgon.
Jag minns honom men visste inte att han flyttat. Jag kan inte hjälpa dig.
- Hej då. - Är du hans son?
- Och han sa inte vart han flyttade? - Jo, men jag har glömt det.
Han tankade sin motorcykel här. Han hade en guldhjälm.
- Var det inte en gammal BMW 750? - Jo, grön och krom.
Nog han som satt upp annonsen om att sälja den, på butiksrutan.
- När var det? - För en månad sen.
- Sa han inte vart han flyttade? - Jag känner honom ju inte.
Kolla på rutan. Det kanske står en adress på annonsen.
"BMW 750 motorcykel och barncykel. Guy Catoul, Marguerite, Val-Potet."
Cyril, stäng kranen.
Ursäkta mig.
Jag är klar om fem minuter.
Tack.
Hej då.
Cyril, säg hej då.
Jag gillar inte att man slösar med vatten. Vad är det?
Är det för pojken som försökte stjäla din cykel?
Har du träffat nån som talat om din pappa? Du börjar bra första dan här!
Säg vad det är. Jag kan inte gissa, Cyril.
Cyril...
Du hörde vad psykologen sa,
kommer du till kvarteret där din pappa bott-
- så tänker du för mycket på honom. Du ska nog bara komma på söndagarna.
Vi åker ut på landet, till havet, så kör jag tillbaka dig på kvällen.
Vad säger du om det?
Cyril, se på mig.
- Jag vill träffa han som sålde cykeln - För att säga att han är en tjuv?
Nej. Pappa sålde den. Såg hans annons på bensinstationen.
- Vad ska du säga? - Ställa en fråga om pappa.
Jag har kvar hans nummer. Ska vi ringa?
Ja.
Stäng nu kranen.
Nej, spara på din. Här...
Herr Gurza. 04336...
Hej.
- Cyril.-Gilles, min vän. - Hej.
- Ger du mig numret? - 043366310.
Hallå, herr Gurza? Jag ringer om min cykel. Jag är Cyril Catoul.
När pappa sålde den till er sa han vart han skulle flytta?
Ja, Guy Catoul är min pappa. Sa han vart han skulle flytta?
Så han sa inget alls?
Adjö.
- Varför inte du? - Jag är för rädd.
- Inte med mig. - Jag tittar på er.
- Här, Cyril.-Hej så länge. - Gå nu.
Cyril...
Cyril!
- Jag åker ensam. - Det är farligt. Jag sitter bredvid.
- Stanna här! Tänk om nåt händer. - Jag behöver inte dig!
Samantha! Samantha! - Stanna här! Lugna ner dig!
- Jag får inte sitta bredvid. - Inte ensam! Sätt dig, Cyril!
Sätt dig!
Får jag sätta mig här?
Vad är det?
Jag längtar efter pappa.
- Den är varm. - Vadå?
Din andedräkt.
Jag lägger in den.
Styret åt andra hållet.
Ge mig din ryggsäck, Cyril.
- Hej då. - Hej då.
- Vi ses på måndag. - Ja, på måndag.
- Hur fick du hans adress? - Av polisen.
- Vad sa rektorn? - Han hoppas mötet går bra.
- Han kunde ju inte få fram adressen. - Han ville din pappa skulle ta steget
Som psykologen. Men pappa sa till dig att han ville träffa mig.
- Inte "ville", han sa "gick med på". - Samma sak.
Nej. Ville han kunde han ha ringt. Ingen hindrar honom ju att göra det.
Bli inte besviken om det inte blir som i din dröm.
Jag drömmer inte.
- En smörgås till? - Nej.
- Vatten? - Ja tack.
Här...
- Tack. - Förlåt?
Tack.
Jag såg honom inte.
- Han kommer nog på den gatan. - Han kommer inte.
Du skulle ha gett ditt nummer om han fick förhinder.
Vi går hem till honom.
- Men om han är på väg hit? - Det är 40 minuter nu!
- Vi går hem till honom. - Ska bara kolla på den gatan.
- Goddag. - Goddag.
- Kan vi få prata med Guy Catoul? - Han är inte här. Vem är ni?
- Han är min pappa. - Skulle träffa sin son klockan tio.
Eftersom han inte kom, kommer vi hit. Var hittar vi honom?
- Vem är ni? - Cyril är hos mig på helgerna.
- Känner ni Guy? - Vi sågs en gång för att ordna mötet.
Han förbereder i mitt restaurangkök. "Acacia" vid Kennedy-bron.
- På denna sida? - Den andra.
Tack. Adjö.
Musiken är för hög. Han hör oss inte.
Där är han!-Pappa! Pappa!
- Han gick till baksidan. - Det finns en dörr i gränden. Kom!
Jag klättrar upp på muren.
Jag ser honom. Han bär ut soporna.
Pappa!
Pappa, jag är här!
- Vad gör du här? - Hälsar på dig!
- Ska jag hoppa ner eller öppnar du? - Jag öppnar.
Han öppnar.
- Jag väntar härute. - Kom in.
- Nåt att dricka? Nåt att dricka? - Ja.
- Vadå? - Jag vet inte.
Coca-cola, persikojuice, päronjuice, vatten?
- Vad för nåt? - Persikojuice.
- Är hon snäll? - Ja.
Bra att hon kan ha dig på helgerna.
- Ska du bli hårfrisör? - Nej.
- Jag måste jobba på i köket. Kom. - Hon köpte tillbaka min cykel.
Vad bra. Var tvungen att sälja den. Satt i skiten.
Det gör inget. När hämtar du mig?
- Var då? - På hemmet.
- Är de inte snälla? - Jo, men du sa en månad.
Det är svårt för mig.
Jag tänkte ringa men varför ringa för att säga att jag inte kan komma?
Det gör inget.
- Har du bytt nummer? - Jag sålde min mobil.
Jag kan inte ta hand om dig. Förstår du? Inte än i alla fall.
Jag måste få ihop pengar. Jag måste ha en lägenhet och så...
- När blir det? - Jag vet inte.
Samantha köpte en mobil till mig. Du kan ringa mig på helgerna.
- Skriver du ner numret? - Ja, en sekund bara.
- Säg. - 0479...
69... 56... 23.
- Numret hit? - Finns inget.
Jo, men du får inte ringa. Min chef vill inte det. Jag ringer dig.
- Vad är det? - Såser. Choronsås och karibisk sås.
- Nu får du gå. Jag måste jobba på. - Får jag röra om?
Ja, men gör det försiktigt. Det är varmt.
Gå nu. Jag har mycket kvar att göra innan vi öppnar. Ge mig skedarna.
- Hur dags öppnar du? - Tolv, om en halvtimme.
- Jag kommer och äter med Samantha. - Det går inte. Det är fullt.
Vill du äta nåt? Vad vill du ha? Korv? Chips? Paprika eller salt?
Paprika.
Nu går vi.
- Vill du ha? - Nej.
- När ses vi igen? - Jag ringer dig.
- Nästa lördag? - Ska försöka. Jag ringer.
Om du inte får tag i mig, kommer jag hit igen.
Vänta...
Får jag prata med er en minut?
Nej, vänta här.
Jag uteblev för det är för mycket för mig, kan inte ta hand om honom.
Nu när hans farmor är död är jag helt ensam. Jag klarar det inte.
- Kanske en timme på helgerna? - Nej, bara tanken stressar mig.
- Han tycker om er. Ta hand om honom.
-Han vill träffa er, inte mig.
Han glömmer mig. Jag försöker börja om, men med honom funkar det inte.
Jag kan inte ta hand om honom.
- Ni kan ju ses en gång i månaden. - Nej, snälla, ta hand om honom.
Jag vill inte se honom igen. Säg att jag inte kan.
- Ni borde säga det själv. - Jag har försökt men kan inte.
- Vad sa din pappa? - Att han kanske ringer på lördag.
Jag gav honom mobilnumret.
Kom.
- Varför det? - Kom!
Han hörde oss.
- Vad är det? - Ni måste säga det, inte jag.
Säg det till honom.
Kom inte hit igen. Stanna på hemmet och hos henne. Du har det bra där.
Kommer du inte att ringa mig?
Jag vet inte.
Nej.
Cyril... Cyril, sluta!
Såja... såja...
- Vi är en för lite. Är du med? - Ska bara cykla hem med varorna.
Jag ska spela minifotboll.
Det är...
- ...4,60 euro kvar. - Lägg dem på disken. Tack.
- Vad kostade det? - Jag vet inte.
- Räkna ut det. Du fick 10 euro. - 5 och... 40.
Ja.
- Ge tillbaks den! - Kom och hämta den.
På honom, Pitbull! På honom!
Ja, få honom att grina! Jättebra! Kom igen! Så där, ja.
- Slå till! - Ja, kom igen!
Bit honom! Kom igen!
Det räcker, Pitbull, du är starkast. Nu räcker det, sa jag.
Sluta nu. Kom ner. Kom ner!
Vänta! Vi kan väl skaka hand?
Du är suverän, Pitbull. Respekt! - Skaka hand med honom.
Respekt.
Jag följer med honom.-Logan! Tvätta min bil. Nabil har nyckeln.
Ska du ner i stan? Jag med.
Punka. Ja, det är ju fullt med spikar och glasbitar här.
- Jag känner en som kan fixa det. - Jag har inga pengar.
Det är lugnt, jag har.
- Det är en spik. - Låt den sitta så han ser hålet.
Jag bär den till vägen. Så du inte får punka på det andra.
- Var bor du? - Hos Samantha, hårfrissan på torget.
- Är ni släkt? - Nej, är bara där på helgerna.
- Är hon snäll mot dig? - Ja.
- Röker du? - Nej.
I veckorna är du väl på hemmet i Theux? Jag bodde där i tre år.
Vi två kommer att komma bra överens.
Få se på ögat. Håll min cigarett.
Du har fått in nån skit.
Nej, rör inte!
- Gillar du PlayStation? Har du en? - Nej, spelar på gammal PS1 på hemmet.
Jag har PS3 och nya Assassin's Creed. Har du lust att spela?
Gärna.
Vad har hänt?
Fjärrkontrollen föll ner och jag ville ta upp den.
Pitbull, ta upp fjärrkontrollen.
- Var är farfar? - Gick till apoteket.
Stannade förstås på krogen.
- Vilken kanal? - Fyran.
- Bra så, farmor? - Tack.
Kom, Pitbull.
Pitbull!
Sätt dig.
Sätt dig här, Pitbull.
- Okej att jag kallar dig Pitbull? - Ja.
- Jag är Wes... Wesker, Resident Evil. - Med glasögonen!
Förr hade jag dem alltid på mig. Vänta.
- Hallå? - Säg inte att du är med mig.
Ja.
Nej.
Jag gick inte och spelade med dom. Jag träffade några jag cyklar med.
Nej.
Ja.
Hej så länge.
- Hårfrissan? - Ja.
Om du sagt du var med mig hade hon sagt "dilaren". Alla tror jag dilar.
Jävla typer!
- Sett knark? Har jag erbjudit dig? - Nej.
- Här. - Är den sladdlös?
Nåt att dricka? Coca-cola, Fanta, öl?
Fanta.
- Spelar du med dolk eller svärd? - Svärd.
Tryck på R2 och välj "svärd".
Hon igen? Svara inte. Hon ska låta oss vara i fred. Stäng av den.
Så där, ja.
Spela nu.
Lite snabbare, annars skär jag halsen av dig.
Väj undan för honom. Jag ska visa dig hur du har ihjäl den jäveln.
Här, Pitbull.
Vänta!
Ingen annan i gänget har varit här. Bara du.
Skål för att vi träffats, Pitbull.
Fortsätt. Se upp!
Så där, ja. Snyggt.
Åh, fy fan.
- Här. - Tack.
- Tack. Hej då. - Hej då.
- Jag ber Samantha betala tillbaka. - Behövs inte. Glad att hjälpa till.
- Jag vill ha nåt att käka. Inte du? - Jo, gärna.
- God kväll. - God kväll.
- Vad är det? - Ett bra jobb vi två kan göra.
- Vadå för jobb? - Jag måste kunna lita på dig.
Det kan du.
- Säkert? - Ja.
Jag är inte så säker på det, Pitbull. Du ser ut att vara falsk.
Du, Pitbull... Du ser lite falsk ut, alltså.
Jag skämtar. Klart jag litar på dig. Totalt. Här.
- Vill du flytta hem till mig? - Jag bor hos Samantha.
Byt fosterfamilj. Ett rum står tomt. Farmor och farfar är med på det.
- Ska jag fråga dom? - Okej.
- Det är Samantha. - Låt mig snacka. Vi ses på lördag.
- Jag har letat överallt efter dig. - Han hade punka så jag hjälpte honom.
Du håller tyst!-Din cykel! Du följer med mig!
- Hej då. - Hej då.
- Var inte med honom. Han är dilare. - Han hjälpte mig.
- Du kunde ha ringt mig. - Varför svarade du inte?
Varför svarade du inte?
- Svara! - Jag hörde inte telefonen.
- Lögnare! - Kan du vara själv!
Be om ursäkt.
Be om ursäkt för det du nyss sa.
Be om ursäkt, Cyril.
- Annars får du inte bo hos henne mer. - Säg inte så.
Inget får man säga. Förra veckan fick jag inte komma för hans nerver.
Idag letar vi i två timmar och sen förolämpar han mig.
- Be om ursäkt om du vill komma igen. - Du har ingen rätt att säga så.
Det är han eller jag. Hör du det? Det är han eller jag!
Det är han.
Gilles!
- Du ser, avstängd när jag cyklade. - Du borde ha ringt när du fick punka.
Ta ut vattnet.
Jag fattar inte varför du inte ringde till mig.
Varför tänkte du inte på att jag kunde komma? Att jag blev orolig?
- Jag glömde gafflarna. - Svara!
Jag vet inte. Jag tänkte inte på det.
Vänta på mig.
- Smaklig måltid. - Smaklig måltid.
Varför ville du jag skulle komma hit?
- Det var du som frågade mig. - Ja, men varför gick du med på det?
Jag vet inte.
Lova mig en sak, Cyril. Var aldrig med den där killen igen.
Låt honom inte komma nära dig. Lovar du det?
Ja.
Han stänger fönsterluckan. Han låser.
Har du stängt av mobilen?
Jag gör det nu. I kväll glömmer jag den med flit hos Samantha. Så där.
Han närmar sig hörnet, går förbi dig. Han bär på tidningarna han inte sålt.
Han lägger ner dom.
Han öppnar bagageluckan. Han böjer sig ner för att ta upp dom.
Nej!
- Först väskan vid handleden. - Ja visst, ja.
Töm den ordentligt.
Nej!
Visst, ja.
Det är bra.
Se mig i ögonen. Om du glömmer kolla väskan och fickorna...
- Gör jag inte. - Vad betyder det?
- Att jag vet var pengarna finns. - Ja, men det betyder...?
- Att du blir misstänkt som jobbat där - Det betyder att du anger mig!
- Vill du jag ska åka in? - Nej.
- Vad gör du först? - Väskan.
- Sen? - Jackfickorna.
Och därefter grejen han har på magen.
Kom.
Vi övar med det här.
- Jag dödar väl honom inte med det? - Nej, men håll längst ner.
Håll i ordentligt. Bra.
Pitbull!
Sätt på mig den här.
- Hur stor del vill du ha? 500 euro? - Jag vill inte ha nåt.
- Varför gör du det, då? - För din skull.
Sluta, Cyril!
- Jag har sagt att du inte får gå ut! - Varför det?
Du ska inte vara ute ensam på nätterna. Gå på bio med Mourad.
- Jag bara cyklar med de andra. - Vilka då? Dilaren!
- Han har ingen cykel. - Han vill få smågrabbar att sälja.
- Jag får gå ut om jag vill. - Sluta! Nu kommer Mourad.
Kom.
Varför vill du inte gå på bio med Mourad och hans föräldrar?
Mourad vill bli din vän. Hans mamma sa det.
- Kom nu. - Nej!
- Hej, jag ska hämta Cyril. - Kom in.
Han vill inte gå på bio. Kom och fråga honom.
Varför vill du inte följa med?
- Kom. Filmen är i 3D, det blir kul. - Jag vill inte.
- Följ med, Cyril. - Nej!
Kom.
- Ja, då så. Hej då. - Hej då.
- Följer du med på matchen i morgon? - Ja, hur dags?
Vi ses här klockan två. Hälsa dina föräldrar och be om ursäkt.
Cyril?
Cyril, gå ner! Ner!
- Lugna ner dig! - Du är varken pappa eller mamma!
- Jag vill till hemmet. - Vill du det, så visst.
- Ring dem, så skjutsar jag dig. - Jag vill inte längre vara hos dig.
Öppna!
Cyril, kom tillbaka!
Det är Samantha, Cyrils fosterfamilj. Får jag prata med en lärare?
Ja.
Okej.
Pappa, jag kan inte stänga fönsterluckan.-Vad gör du?
- Såg han dig? - Jag tror det.
Jag blev tvungen att vända mig mot honom för att slå till honom.
- Ta tillbaks. - Varför det?
Ta dom!
Stölden var din idé. Säger du jag var inblandad, dödar jag dig. Uppfattat?
Stig ur bilen. Ut!
- Har du glömt vad jag sa? - Jag har nåt till dig.
- Var kommer de ifrån? - Jag stal dom men ingen vet det.
- Kanin med extra pommes frites! Guy! - Ska bli!
Även om snuten tar mig säger jag inte att du fått dom.
- Ge dig iväg. Jag hamnar i fängelse. - Jag säger inte till nån.
Håll käften! Upp!
Hoppa ner!
- Gick det bra? - Ja.
Kom aldrig hit igen.
Polisen söker dig för det du gjorde i bokhandeln. Jag hämtar nycklarna.
Samantha...
Förlåt att jag gjorde illa din arm.
Jag skulle vilja bo hos dig. Hela tiden.
Okej.
Ge mig en puss.
Eftersom pengarna hittats kräver herr Surlet och hans son Martin-
- endast ersättning för sjukhus- kostnaderna samt förlorad inkomst-
-under sex dagar, totalt 1750 euro.
Då medbrottslingen Steve Deschamps inte kan betala och är i fängelse-
- så kommer fru Samantha Puccio som har hand om Cyril Catoul-
- att betala hela summan genom 20 månadsavbetalningar.
- Har ni något att tillägga? - Nej.
- Och ni? - Nej.
Är du nu redo att be herr Surlet om ursäkt?
Ja.
- Är ni redo att acceptera ursäkten? - Ja.
Säg...
Jag ber om ursäkt för att ha tagit pengar och slagit er båda i huvudet.
Jag accepterar din ursäkt.
Ta nu herr Surlet i hand. Därefter skriver vi under överenskommelsen.
- Varför kom inte er son? - Han accepterar inte din ursäkt.
Byt växel! En högre!
Vad har du för växel? Vilket nummer står den på?
- Åtta. - Dubbelt så mycket som jag.
- Får jag prova? - Ja.
Jag har inte cyklat på länge.
- En sandwich? - Ja.
- Tonfisk? - Ja.
Jag tar ost.
- Vad ska vi göra i kväll? - Jag vet inte.
Vi kan bjuda in Mourad och hans föräldrar och grilla. På gården.
Jag har vad som behövs i källaren.
- Ska jag bjuda in Mourad? - Okej.
Hej, det är Samantha. Cyril och jag vill bjuda er på grillfest ikväll.
Mourad, du och Jeannot.
Ja, de kan följa med. Då säger vi så. Klockan sex.
Ja.-De blir fem. Två kusiner är där.
- I min ålder? - Mer eller mindre.
Och du, då? Bjuder du inte in en kompis till dig?
Sköt du ditt!
- Ursäkta, finns det ingen grillkol? - Nej, i morgon bitti, klockan nio.
Grillkolen är slut. Men det finns på bensinstationen.
- Vänta, du ska få pengar. - Jag hoppas de har kvar.
- Kostar fem, sex euro. Vi ses hemma. - Ja.
- Hej. En påse grillkol. - 5 och 80, tack.
- Varsågod. - Tack.
Varsågod. Hej då.
Goddag.
Strunta i honom. Gå in i bilen.
Martin! Martin!
Hur gör du utan slagträ? Klipp till mig!
- Jag har bett om ursäkt. - Åt helvete med dina ursäkter! Slå!
- Jag vill inte. - Kom igen, då!
Kom ner, jävla idiot!
Aj!
Pappa! Pappa!
Han klättrade upp och jag kastade stenar på honom.
- Säkert att han inte rör sig? - Ja.
Varför skulle du göra så?
- Var är han? - Där borta, bredvid en husvagn.
Vänta!
Om han är död säger vi att han förolämpade oss och du sprang efter.
Han klättrade upp i trädet för att komma undan och föll ner.
- Träffade du honom med stenarna? - Han har blod på ena handen.
Men han kan ha rivit sig på en gren.
Ja. Hämta min mobil, så ringer vi efter ambulans.
Du har hjärnskakning. Bäst jag ringer efter ambulans.
Nej.
Översättning: Marianne Marty